+ TIHI +
Inspirisano stvarnim događajima
Latimer koledž, Oksford.
Saglasnost za eksperimentalno lečenje.
Univerzitet Oksford 1974...
Šta je natprirodno? Hoće neko? - Recimo duhovi? Utvare? Pakao?
To su primeri. - Akcije i događaje...
ne možemo objasniti naukom. - Dobro.
Pre otkrića patogene teorije u medicini, ljudi...
su mislili da su bolesti izazvali zli duhovi.
Neka podigne ruku onaj koji bi radije, kad se razboli,
više voleo da vidi sveštenika nego lekara.
Ko ovde veruje u Boga? Raj? Pakao?
Otkrovenje? Duhove?
Niko ne veruje u duhove? Interesantno.
Dejvid K, jedan od mojih prvih pacijenata,
bio je savršeno normalni 12-godišnji dečak.
Jednog dana, sve se to promenilo.
Koga crtaš, Dejvide?
Znaš. - Reci mi ponovo, za kameru.
Gospodina Gregora.
Čoveka koji čini da se stvari dešavaju.
Šta ako bi mogli dokazati da je natprirodno...
samo ispoljavanje nečega što već postoji u umu.
U podsvesti. - To što radite je nemoralno. - Izdajice.
To je odvratno, kako se usuđuješ? - Ne uzimajte to lično.
Ne uzimajte to lično. Čast pripada naučniku da se dokaže.
Pa, gde početi? Sa pojedincem.
Izlečite li jednog pacijenta, izlečili ste čitavo čovečanstvo.
Nemaš pojma, to je... - Ne deliš naše mišljenje.
Možeš li to poneti? I ovo?
Uvek si dobrodošao da se vratiš.
To smo što smo, vidimo se u kući.
Ne postoji veliki budžet... svi rade u tišini.
Tvoj posao je da dokumentuješ svaki korak eksperimenta.
Nadam se da nisi lako plašljiv.
Pričaš li? - Naravno. - Reci mi o sebi, Brajane.
Nema mnogo šta da se kaže. Volim kamere, to mi je valjda u prirodi.
Zbog radoznalosti? - Da snimam.
Koja je tvoja strast? - Strast?
Da, priče koje tražiš s tvojom kamerom?
Šta znam, sve. - Da li si vernik?
Moja majka je religiozna. Otac je bankar.
Otac radi u gradu, majka ostaje kod kuće.
Pitam se...
izbegavaš li moje pitanje da kažeš nešto o sebi, ili...
si iskreno zbunjen.
Mislim da ne... Ne znam u šta da verujem.
U redu je. Dobro Brajane...
dobrodošao u eksperiment. Ti si naš zvanični istoričar.
Radim sa DAV, Audio Vizuelnim Odeljenjem.
Ali ti si student? - Ne, ne bih opet.
A kako si se ti uključila u eksperiment?
Dobrovoljno, kao predmet. Profesor Kopland, Džozef,
mislio je da ništa ne valjam. Nisam mnogo namučena, očigledno.
Već je imao nekog stvarno psihotičnog.
Vidim nekoga. - Dobro, Džejn, koga vidiš?
Prepoznaješ li tu osobu?
Ne znam, nisam sigurna...
devojčicu, vidim malu devojčicu...
tamo!
Možda lutku...
Nešto nije u redu. - Sve je u redu.
Savršeno si bezbedna.
Njeno ime je Ivi, ne sviđa mi se.
Lutkino ime je Ivi?
Hoću samo da spavam.
Tišina! Smirite se! Samo je pukla cev, ništa drugo.
Luda zabava, zar ne?
Idemo gore?
Temperatura spavanja.
Zbog sopstvene zaštite. I naše.
Šta nije u redu sa njom? - Suicidalna je, ne seća se
ničega iz prošlosti. Iz hraniteljske porodice, napuštena.
Selila se od mesta do mesta.
Porodice su je držale neko vreme, onda...
Znaš, počela su dešavanja. Nameštaj se pomerao,
stvari su se palile. Bila je ubeđena da je opsednuta.
Srećom, Džozef je otkrio.
Dijagnoza je šizofrenija, kao i obično.
Onda je merio njene moždane talase.
Frekvencije su izvan grafikona, pogledaj.
Zato je izabrao. I preuzeo iz azila.
Brajane, dobrodošao u eksperiment.
Ne gledaj je u oči, ništa joj ne govori, ako hoćeš da pomogneš.
Ne smemo dozvoliti da eksperiment bude korumpiran spoljnim uticajem.
Razumem.
Šta? Misliš da će moja glava početi da se okreće?
Izvini što sam te prekinuo.
Dolazi i odlazi. - Molim?
Šta je unutra?
Ne zuri u kameru. - Izvini. - Obećala sam Džozefu...
da ću pokušati ponovo. Da mu dam vremena.
Da li je sada vreme? - Da, naravno.
Može li da me izleči? - Siguran sam da može.
Samo želim da mi bude bolje.
Reci Džozefu da sam spremna.
Reci mu da me uspava. Preklinjem te.
Brajan.
Hvala.
Video si duha?
Znala je moje ime. - Verovatno je čula kada...
smo pričali o tebi. Ona nije glupa.
Rekla mi je da vam kažem da je spremna i može da se uspava.
Odlično. To je dobar znak.
Stvarno ne znam mogu li ovo da uradim, gospodine.
Ako misliš da si uplašen, zamisli kako se ona oseća.
Pored toga, zar nisi malo zaintrigiran?
Ti, ti tamo! Da li je unutra? Da li je u toj kući?
Stvarno ću da poludim ako ne prestane s tim zvukom!
Šta je tačno poenta?
Seti se, 'Ako izlečiš jednog pacijenta, izlečićeš čitavo čovečanstvo.'
Džejn Harper je taj pacijent.
Ako možemo izazvati naš predmet da ispolji negativnu energiju, u obliku
telekinetičke aktivnosti, možemo sakupiti tu energiju i ukloniti je.
Kao kad uklanjamo tumor. Izlečili bi mentalne bolesti za svagda.
Skeptičan si, Brajane? - Molim?
Misliš da ne možemo izlečiti Harperovu?
Nevernici ne mogu biti u ovoj kući, Brajane.
To je destruktivna energija u konstruktivnom prostoru.
Ne opet. Hari, možeš li da isključiš muziku na spratu?
Samo utišajte... - Izvinite, obratiću pažnju.
Vrlo dobro, hvala. - Hvala vam.
Počinjemo...
Zdravo Džejn, doneli smo ti nešto.
Možeš sve svoje loše misli i negativnu energiju prebaciti na lutku, Džejn.
I osloboditi ih se, otarasiti ih se zauvek.
Ivi ne izgleda ovako,
nije kako treba. - A zašto mi je ne opišeš?
Ova lutka je mrtva. Iznutra.
Moji roditelji, sačuvali su mi oči. To su bili moji pravi roditelji.
Ne porodica koja me je usvojila.
Bili su tako dobri, ali znala sam...
da će me uskoro i oni mrzeti.
Mora da je bilo veoma bolno za tebe.
Uplašila sam ih. Sve.
Nisi zaposednuta, Džejn, samo ti nije dobro.
Samo želim da spavam. Zauvek.
Zabrinut si da Džejn Harper može sebi ga oduzme život?
Zato je držimo pod nadzorom i lekovima.
Onda zašto? Zašto radiš na ovom eksperimentu, Hari?
Ja?
Zbog naučnog dostignuća?
Oprema koju mi koristimo je san inženjera.
Isuse!
Pomozite mi!
95 kroz 70.
Pa kako ste krenuli sa ovim?
U početku, polje mi je bilo psihološka nenormalnost...
koje, uprkos strašnom nazivu,
jednostavno znači proučavanje neobičnog ponašanja.
Prošao sam kroz sve vrste šarlatana prevaranata, uvrnutih
matematičara, i sve sam ih skontao. A onda se pojavio Dejvid K.
Ugasi svetlo.
Zdravo, gospodine Gregor.
Mislim da Dejvid koristi karakter gospodina Gregora...
da objasni stanje telekineze u svom umu.
Slično je Džejn mentalno vezana za lutku Ivi. - Tačno.
Zašto ti g. Gregor radi ove stvari, Dejvide?
Ne znam.
Moja mama kaže da je zao. - Šta ti misliš? - On je loš. I ja sam.
G. Gregor je izmišljen, tvoj um ga je stvorio.
Ne možeš ga se otarasiti ali ti ja mogu pomoći! Mogu ti pomoći...
Napolje! Napolje!
Dejvide!
Gospodin Gregor je lik iz priča uspavanki koju je čitao Davidov otac.
Njegovi roditelji mora da su osećali krivicu.
Šta se desilo sa Davidom K, gospodine? - Uz moju pomoć
stanje mu se poboljšavalo, ali je njegova majka,
religiozna žena, prekinula je seanse i izgubio sam kontakt.
Čuo sam da živi negde relativno normalnim životom.
Zdravo Džozef.
Gospodo.
Zašto imam utisak da će od ovoga ispasti nešto neprijatno?
Moramo da preselimo Džejn. - Šta? - Zašto?
Obustavili su finansiranje eksperimenta. Proklete kukavice!
Ionako su već mrtvi. Krisi, Hari...
Hoćemo li nastaviti eksperiment ili odustajemo?
U svakom slučaju, razumeću.
Znaš šta? Sa tobom smo, Džozef.
Do kraja.
Kamermanu, ne stojim dobro, nije mi ostalo mnogo za filmske trake.
Koristiću jeftiniju traku. Uostalom,
postao sam malo zaintrigiran.
Najbolji ste... Hajde, spakujmo se.
Sviđa ti se?
Ako će mi biti bolje.
Hajde, stanimo ovde. Svi zajedno.
U redu. Hoćemo li ući?
Samo pažljivo.
EMF skener. Po jedan u svakom ćošku...
i jedan na stolu. Ukupno 5.
U osnovi beleže i najmanje promene u elektromagnetnim poljima.
Pozajmljeno iz Odeljenja za inženjering.
Dakle, ako možemo povezati mentalnu aktivnost Harperove, što će...
biti evidentirano u EG aparatu preko telekinetičkog događaja, i...
Dakle, ako Ivi daje negativnu energiju, onda bi nam to...
pomoglo da je identifikujemo. - Vrlo dobro, Brajane!
Vrlo dobro. Spremni? - Da.
Idemo.
Samo želim da postavim Ivi nekoliko pitanja.
Hajde, Ivi.
Hajde, igraj se sa nama.
Jednan udarac za 'da', a dva za 'ne'.
Hajde, Ivi, molim te.
Ona ne želi da priča sa nama?
Džejn, dođavola! - Trudim se, Džozef.
Više se trudi.
Gospodine, kako ocenjujete naš napredak?
Kako ocenjujem naš napredak? Pacijenti i hrabrost...
Ivi polako vraćamo u život, ako preživimo, dobićemo Nobelovu nagradu.
Čekajte, postoji li šansa da nećemo? - Šta?
Da preživimo. - Uvek postoji mogućnost.
'Sigurnost je uglavnom sujeverje. Ne postoje u prirodi'.
'Život je ili izazovna avantura ili ništa'.
Ajnštajn? - Helen Keler.
Stavi u donji ugao, kapiraš?
Da ulepšam stvari. - Hvala.
Da li se osećaš dobro? - Samo sam razočarana.
Predugo traje. Moram da nađem Ivi.
Polako...
spuštaš se u tamu. Potpuno opuštanje koje...
osećaš uranjaju te kroz jedan mentalni haos.
Sve dublje.
Spreman. - Dublje.
U središtu je medijumu. - Kako se osećaš?
Izgubljeno. Sama.
Ali nisi sama, zar ne? To dolazi iz tame.
Postoji nešto tu s tobom? Šta?
Reci, 'Ja nisam sama.' - Sama sam. - Reci!
Nemam sreće. Svi me mrze.
Želim da umrem.
Prokletstvo Džejn, ako se ne trudiš, ponovo ćeš na hemijsku terapiju.
Šta je to bilo? - Izmerio sam, jedan ili dva?
Držim kameru u ruci, i snimio sam dosta.
Ivi je bila ovde.
Zašto nam ne kažeš?
Igrala se.
Vrati je.
Džejn, vrati je.
Večeras smo napravili napredak.
Zdravica. Brajane, hajde. - Ja ne znam...
Brže s tim, ne razmišljaj. - Hajde.
Za Džejn. - Za Džejn.
Mislim da se zaljubio. - O, Bože!
Sledeći put je odnesi cveće.
Elektromagnetna eksplozija
Hari.
Brajan, Džejn je zaspala. Nastavi.
Volim te. - Zašto moraš da upropastiš
raspoloženje svojim bezobraznim, prljavim rečima?
Laku noć, Brajan - Laku noć.
Krevet se slomio. Izvini zbog toga. - Ja nisam.
Laku noć.
Umoran si, zašto ne legneš? Ja ću da preuzmem.
Hari. Dođi da vidiš.
Vidiš li je? - Krisi.
Treba mi svetlo.
Dovoljno? - Da, savršeno.
Sada se osećaš bolje, zar ne?
Da je pogledam, Džejn.
Lepa je. - Zašto je onda ovo radiš?
Da li Ivi gubi kosu? Da li je bolesna?
Da li je neko koga mrziš? Da li te je povredila kada si bila mala?
Džejn, molim te, pokušaj da se setiš.
Stani, stani.
Moraš nam dozvoliti da ti pomognemo.
Da mi pomognete? Bog zna. Niko mi ne može pomoći.
Ako sam nevidljiva. Želite li da nestanem?
Naravno, slab puls. - Brajan, pogledaj ovo.
Vidiš? - Šta je to?
Izgleda kao ogrebotine.
Džejn! - Džejn!
Idemo odavde.
Šta to radiš? - To nisam ja, to je Ivi.
Šta? - Ona je sada u meni.
Uzmi me. - Džejn. - Ona je u meni.
Osećaš? Možeš čak i da je dodirneš. - Prestani.
Baš zgodno?
Skidaj ruke s njegovih pantalona, molim te.
Hvala.
Izvinite, nije kao što je izgledalo. - Znam.
Ja... ne razumem šta se dešava. - To je očigledno.
Ona je svesna tvojih osećanja prema njoj.
Što može biti veoma opasno.
Za tebe. - Kukavice.
Bolje da krenemo.
Kukavice.
To je posao, od koga može da uvek da se odustane.
Ona nije tvoja odgovornost.
Hajde.
Ona je ovde.
EMF je između 1, 2 i 5.
Hajde da pričamo sa Ivi. Možeš li to da uradiš?
Lupi jednom za 'da', a dvaput za ne.
EMF pokazuje 5. - Vruće je. - Ovde je, momci.
Tu je vatra. - Ne, nema vatre.
Savršeno si bezbedna.
Krisi, dodaj mi sveću.
Da li se Ivi plaši vatre?
Džozef...
Stani, stani!
Zar ti nisam rekao da je se kloniš?
Izgubili smo je. - Uradiš li to opet ideš odavde!
Zdravo.
Otvoreno je.
Džejn.
Džejn?
Džejn! Šta je to?
Odakle ti? Krisi!
Krisi, požuri!
Ne znam, izgubila je više od litre krvi, s njom je bojila svoje telo.
Sakatila je sebe, izvini. Trebalo bi da se odvede lekaru.
Nameravala si to da uradiš? - Šta?
Da se povučeš, a onda uradiš nešto značajno?
Ne znam, nisam o tome razmišljala.
Ima toliko toga što možeš postići.
Ivi i ja možemo biti prijatelji.
Mislim da sam uvek bila gola kao dete. Uvek bez odeće.
Da li tebi izgledam kao žena?
Svaki put kad pogledam u ogledalo vidim tu devojčicu.
Želim da vidim ženu.
Da li si stidljiv?
Nećeš me dirati.
Dozvoli mi da te odvedem odavde. - I gde da idem?
U još klinika? Sa još doktora?
Mora da postoji nešto više od ovoga...
što možemo da učinimo za tebe. - Ovoga? - Eksperiment.
Znaš da ne mogu da idem. - Zašto? - Džozef bi se uznemirio.
Ne treba da brineš o njemu.
On me je pronašao, spasio.
Od same sebe, za nekog kao ti.
Snimatelja?
Muškarci, glupa i frustrirana vrsta muškaraca...
koji te ne bi pipnuli osim plamenom sveće,
povredili duboko tvoje telo, srce i osećanja.
I ostavili bi te na vatri dok ne izgoriš.
Da li je Džozef takva vrsta muškarca?
A ti?
Dupliraj. Na ivici smo.
Tu je, Džejn. - Ne. - Sigurna si?
Krisi, Hari... Brajan.
Želite da ja... - Da.
Rekla si da je tamo vatra.
Svuda je plamen.
Krov, zidovi...
Tako je vruće.
Tako je vruće... Previše vruće.
Ivi!
Ivi se vratila!
Šta vidiš, Džejn? - Reci nam.
Ne možemo izaći. Zaključani smo.
Ko? Ko je zaključan?
Gori.
Gori!
Led, Krisi! Donesi led! - Isuse Hriste.
Potreban joj je doktor.
Ne, doktora. - Krisi, treba joj doktor.
Ne, ne treba joj. - Ovde je led.
Džejn. - O, moj Bože!
Zabeležio si sve? - Mislim da jesam, šta god da je.
Šta mislš da je? - Neko ludo sranje egzorcizma.
Ono što si uvek govorio, ispoljila je svoju negativnu energiju.
Ali to je mene uplašilo. - Uplašen si...
jer ne možeš da objasniš šta si video.
Tako da te tvoj um vraća natrag na priče koje
su te plašile kao dete. Zli duhovi i slično.
I kako to objasniti? - Ja to zovem 'teleplazma'.
To je bila teleplazma? - Prokletstvo!
Sledeći korak je prenos. Kada Džejnina psihička energija,
pronađe novi dom. Izolovaćemo je i zauvek osloboditi.
Sada? Vrata psihe su otvorena, i mi ulazimo na njih.
Ona je povređena, umorna, potreban joj je odmor i hrana.
Čak i Bog se odmara na sedmi dan.
Interesantno.
Krisi?
Jasno da želim da nastavim, Džozef, ali možda joj je stvarno potreban odmor.
Hari? - Da.
Jednoglasna odluka.
Pružimo našem predmetu, veliki i zasluženi odmor.
Dođi i igraj.
Moraš prvo s njim da završiš. - Spremna?
To je bilo patetično. - Stvarno glupo. - Dosta više.
Želimo da razgovaramo sa Ivi. Ona može da dođe i ostane ovde.
Ovde, u ovoj lutki.
Može biti njena i bude u njoj kad god želi.
Ne mogu da je nađem. - Gde se kriješ večeras, Ivi?
Ona se ne krije, izgubljena je.
Ne izgleda da se izgubila.
Hoćeš li sići dole da razgovaramo? Želimo da te upoznamo.
Bože! - Sedi dole! - Džozef.
Reci joj da dođe, Džejn, Samo hoću da pričam s njom.
Reci joj da dođe i igra se sa nama. - Da se lepo igramo.
Ona je ovde.
Odrasla si, mala devojčice. Ako si dovoljno velika da hodaš...
ako si velika da hodaš, dovoljno si velika i da pričaš.
Pričaj sa nama!
Mi samo želimo da budemo prijatelji.
Ona zna da lažete. - Šta možemo da uradimo da siđeš?
Gde je nestala? - Ne znam.
Ivi!
Hajde, hajde.
Beži tamo!
Ako imaš prijatelja ne bi trebalo da ih ostavljaš, kao ovde Džejn.
Reci joj, Džejn. - Molim te, Ivi. - Glasnije!
Molim te, Ivi!
Krisi, gde je? - Da li pokušava nešto da nam pokaže?
Ujela me! - Jesi li dobro?
Ujela me!
Gori! Gori!
Potreban joj je doktor. - Ne, doktora.
Šta će se desiti sa Džejn, sada kada Ivi odbija da ode?
Možda da spalimo lutku. Možda je to ono što je govorio Harper.
Ubiti Ivi. I to bi bio dobar kraj?
Veoma dramatično. - Izvini?
Da li to impliciraš da smo sve ovo namestili? Sve ovo je nameštaljka?
Profesor angažuje lokalnog snimatelja koji želi da postane slavan.
Nemoj biti nerazuman. Šta je sa opekotinama Džejn?
Stavi kiselinu na lutku, bazna hemija! Išao sam u školu.
A šta je sa elektromagnetnim očitavanjem?
Otkucajima srca? - Jednostavno je lažno.
A ugriz? -Sam se posekao dok nismo gledali.
I udarci...
Ivi? Jesi li tu? Ako lupiš s nečim ispod stola s nekim
pomoćnim predmetom, eto ti telekinetičke pojave.
Znači, hoćeš da kažeš da je Džozef prevarant.
A Hari i ja smo budale? idioti?
Ne, ono što hoću da kažem je da se ovo ne može svrstati u naučne dokaze.
I u tom procesu, mi smo mučili ljudsko biće.
Ne postoji drugi razlog, osim njegove bolesne želje da ga zadovolji.
Šta li radi?
Da, lutka, videli smo dim. - Da!
Recimo da je lažna. Vidite, ako je s nečim pogodimo ovde...
Moj Bože! - Džejn.
Džejn. - Bože!
Ne!
I ovo ti je lažno?
Razumem da je ovo bilo teško.
U ljudskoj prirodi je da postavlja pitanja. I bude skeptičan.
Žao mi je.
Nisam imao nameru da izazivam... - Zavisi od tebe, Brajane.
Treba nam svaki detalj.
Sada sam dobro.
Izvoli.
U redu je. - Trebaće joj tvoja snaga za ono što sledi.
Šta? - Izolovanje Ivi.
I uklanjanje.
Samo malo.
Pokušaj da se ne pomeraš.
Gledaj pravo.
Pronađi Ivi.
1... 2... 3
Slike, Sovjetska tehnologija.
Hvata bioelektrično energetsko polje u živom organizmu.
To ja aura? - Bioelektrično energetsko polje...
Ovo je Džejn u neutralnom mentalnom stanju.
A ovo kada je počela da se pojavljuje...
Ivi.
Sablasno.
Dakle, ovo dokazuje da možemo koristiti tehnologiju koja postoji sa kamerom.
Ovo je najbolje što možemo da uradimo.
Vidi šta si stvorila, Džejn.
Ti si je stvorila i možeš se osloboditi nje.
Ne želim da je se oslobodim. - Ne misliš valjda ozbiljno?
Ne smeš.
Džozef.
Dobro je, on brine o nama. Zaista.
Džozef, plašim se. - Znači da si živa.
Ti ćeš biti bezbedna na drugom mestu, sa drugom porodicom.
I ja ću biti isto.
Ne volim da se osećam uplašeno.
Obično ja plašim ljude.
Želim da se osećam dobro. - Ne večeras, Krisi.
Hoću da sačuvam energiju.
Vrati se u krevet.
Hajde.
Šta je bilo?
Ništa.
Odsutna si cele nedelje, nešto se dešava.
Osećam se kao da živim u svemirskom brodu. Nema tv-a, telefoni ne rade.
Prestala sam da idem na časove, čak i ne čitam novine.
Ovo je zatvor.
Ovo je zatvor, a mi smo njeni zatvorenici. Ovo je otišlo predaleko.
Misliš na tebe i mene? - Ne, idiote! Eksperiment.
Oboje ste slepi? Džozef je zaljubljen u Džejn Harper.
Hoće da nas ubije, da bi ostao sa njom.
- Ne budi dete. - Jebi se!
Krisi.
Nemam nikakve veze sa ovim, kunem se. Spavala sam.
Ti ne smeš da spavaš. To je nemoguće.
Čula te je kako se smeješ.
Nemam kontrolu nad Ivi. - Ti si stvorila Ivi.
Ovo je momenat gde se tvoja velika teza sudara sa stvarnošću.
Kakav je prokleti plan? Imaš li ga uopšte?
Plan je oduvek bio lečenje Džejn Harper.
Pokušala je da me ubije.
Tvoje malo dete je pokušalo da me ubije.
Isuse! Džozef. Zar je deo eksperimenta da ih sjebeš oboje?
Možeš da ideš u pakao. Svi.
Hari, idi pomozi joj.
Zašto ona ne sme da spava?
Jer to znači da se može manifestovati kad je bez svesti.
To je... ovaj, neočekivano.
Izvini, Hari.
Svi su zaljubljeni u nju.
Ti, Džozef i Brajan, posebno Brajan. - Hajde, Krisi, vrati se u stvarnost.
Misliš da može da se spasi?
Nema struje. Proverimo kutiju sa osiguračima.
Brajan! - Šta?
Donesi lampu, Džejn je nestala.
Šta? - Hajde.
Gde je nestala?
Nestala je, kako da ti odgovorim? Jednostavno je nestala.
Pomozite mi...
Džejn, gde si?
Džejn!
Otvori vrata!
Budite oprezni.
Polako.
Ne znam šta je ovde. - Izvinite, gospodine.
Džejn, da li si povređena? Prokletstvo! Ne vidim ništa.
Džejn!
Džejn...
Gde je? - Džejn.
Kakve su ovo igračke? - Šta?
Šta je ovo? - Izgleda kao dekoracija.
Kao u Džejninoj sobi.
Jesi li dobro? - Prokletstvo.
Ovde je potpuno mračno, izvini.
Džejn! - Moj Bože.
Šta je sve ovo? - Džejn?
Bože! Ako nije ovde, hajdemo odavde, molim vas.
Isuse! - Krisi, prokletstvo!
Moramo da se držimo zajedno.
Nemoj tako da nas plašiš! - Izvini.
O Bože! Džejn, molim te. - Džejn!
Mi shvatamo da je ovo teško, ali sada smo tvoja porodica!
Šta je to? - O Bože!
Šta to radite? Zašto su svetla isključena?
Gde je Ivi?
Šta je to bilo?
Dolazi odande. - Šta je to?
Gospodine!
Ona je pravo ispred vas.
Šta nije u redu, dušo?
Zašto si uznemirena?
Zumiraj. - Želiš da napustiš ovu kuću?
Razumem.
Hoćeš da te nosim?
Ovde sam, ne plaši se.
Džejn!
Šta je to? - Šta se to desilo?
Šta je to bilo? - To je pečat. - Šta?
Pečat. Simbol obožavanja đavola.
Kome je od vas idiota to moglo da padne napamet.
Molim te, možeš li bar da uzmeš u obzir...
mogućnost da Džejn nije stvorila Ivi?
Dobro. Možda je Ivi došla...
Od nekud. To da je došla od nekud drugde je ideja jebenog kulta.
Za pacijenta koji je veoma sugestibilan.
Zato vas opet pitam, ko je od vas to uradio?
Šta ako to niko od nas nije uradio?
Šta ako je ona primalac, provodnik nečeg?
Treba da ide u bolnicu.
Obuzdaj svoju histeriju, Kristina. To je ispod tebe.
Ona samo izražava osećanja. - Niko te nije ništa pitao, Hari!
Ne pričaj s nama kao da smo deca. Mi smo kolege.
Razmisli pre nego što nešto kažeš, kolega.
Potreban nam je paranormalni događaj i moramo da saznamo...
više kako bi ga iskorenili! Naučnici smo! Nismo učenice.
Ovaj predmet je neverovatno seksi.
Ne može baš u potpunosti da odgovara našoj hipotezi.
Ne, šta ako je posednuta!
Ne može biti. Uspeli smo, zar ne, Džozef?
Idemo u budućnost.
Veruješ li to svim svojim srcem?
Ako želiš, možemo odmah da prekinemo eksperiment.
Ne želim više u ovoj kući da čujem ni reč o glupom sujeverju.
Ako se neko od vas previše boji, može da ide.
Stvarno se bojim.
Vraćamo se u u Oksford.
Možemo završiti na vreme semestar.
Šta je sa Džejn? - Izvini. - Dali smo joj pauzu.
Sada je nama potrebna jedna.
Da li si viđala ovaj pečat ranije?
Da li ti nešto znači?
Ne sećam se. - Pokušaj, Džejn, važno je.
Pre nego što sam ušla u ovo, nisam znala ko sam.
Tako sam se osećala. Čula bih kad neko izgovara
moje ime ali ga nisam prepoznala kao svoje?
Gledala sam svoje stare slike, ali nisam prepoznala svoje lice?
Osećala sam se tako otkad znam za sebe.
Ne gubi veru u Džozefa.
Ni u Ivi...
Ni u mene.
Trebamo te.
Po prvi put mislim da konačno postoji način da budem srećna.
Ivi je to napravila mogućim.
Ne možemo. - Zašto ne?
Ne još?
Brajan? - Dok ti ne bude dobro.
Misliš da će Ivi ostaviti na miru Džejn Harper?
Šta god da je. - Jebeš Ivi!
Harper, Džejn.
Džejn.
Moram da idem. Vratiću se što budem mogao pre.
Razumeš? - Šta da razume?
Moram u laboratoriju filma po još traka.
Može malo da potraje.
U redu.
Nemoj da žuriš.
Ti?
Ti si momak sa kamerom koji radi za Džozef Koplanda?
Pogledaj ga, ništa da progovori.
Baš kao i svi u Džozefovom okruženju.
Reci mi koga su to ćutljivi zaveli?
Mora da ste je već ubili.
Ubistvo mlade žene je savršen način za stvaranje duha.
Hajnrih Dvajer sa članovima Lilitu.
Lilitu tokom rituala koga predvodi Ivi Dvajer.
Prokletstvo.
Hari!
Ona treba da se zaključa.
U azil, pod sedativima, zar ne?
Kada napustiš kuću ukletog duha ne bi trebalo da te prati.
Hari, budi racionalan. - Racionalan?
Sada Ivi... - Vratio si se!
Zašto si se zadržao tako dugo?
Oni sebe zovu Lilitu.
Kult posvećen drevnom demonu koga su obožavali Sumerani.
5000 godina pre hrišćanstva.
To je šala?
Krisi skoro da je izgubila život... - Nije šala, to je Ivi!
Ivi? - Ivi Dvajer.
Kao dete otkrili su da poseduje dar vidovitosti.
Vođa, dr Hajnrih Dvajer, bio je ubeđen da Ivi...
može reinkarnirati njihovog idola. Jul 6, 1954...
dr Dvajer tvrdi da je Ivi dobila poruku da kult
Lilitu treba da se zaključa u ovoj zgradi.
Te noći je ogroman požar uništio zgradu, pobivši sve unutra.
Gospodine.
Sve, uključujući i Ivi Dvajer. Ko je rođen sa belegom.
Pečat.
Ivi Dvajer iz nekog razloga na silu želi da zaposedne Džejn Harper.
O moj Bože!
Ivi će nam uraditi ono šta je uradila sa kultom Lilitu.
Ona je... - Duh demona.
Zlo stvara zlo, zarad zla, sve do kraja vremena.
Možda Ivi zna malo više o njemu.
Zar vi stvarno mislite da je tako. - Svi mislimo.. - Ili?
Ili šta? - Racionalno objašnjenje.
Džejn je nekako saznala za ovaj kult.
Kad je imala 4 godine? - Čula je za stolom.
Njeni roditelji su čitali u novinama.
Uvek nađeš neko opravdanje za svoju hipotezu.
Ovo zapravo dodatno ojačava moju hipotezu, Hari.
Kada sam rekao Džejn da idemo dublje, ime Ivi
Dvajer je saznala u najdubljem mestu svog uma.
To ona manifestuje, to je ono što ti nazivaš posednutost!
Ti si onaj ko je opsednut, Kopland! Sa tvojim sranjem!
Ko je Ivi Dvajer?
Znaš za nju, zar ne? Saznala si ili ti je neko rekao?
Ali znala si za nju pre nego što sam te našao.
Odgovori mi! Govori, dođavola!
Brajan!
Da je nisi pipnuo! - Ali bi ti, zar ne?
Možda možeš da sjebeš naš predmet.
Krisi, Hari, ako želite da ostanete, vaš izbor.
Ti, kamermanu, ili ko god misliš da si,
želim da sa svojom opremom nestaneš večeras.
Ostavi ovde svaki film, svaki kadar.
Iskustva bliske smrti. Psihološke posledice...
Šta ćeš da uradiš? - Idem.
Vodim Džejn sa mnom. - Neće ti dozvoliti.
Čak i da hoće, šta onda? - Pronaći ću joj pomoć.
Profesionalnu pomoć. - Kakvu?
Isterivača đavola? - Neće ostati ovde, ne sa njim.
Potrebna mi je vaša pomoć, tvoja kola za početak.
Zar ozbiljno verujete da Džozef zna šta radi?
Ali uradi bar nešto za promenu.
- Dalje od mene! - Dejvid!
Ostavi me na miru! Reci mu da me ostavi na miru, tata!
Pokušavam da ga nađem, tata. Ne mogu da ga pronađem.
Više ne želim ovo da radim, tata.
Žao mi je, Dejvide.
Pokušavam da ti pomognem.
Dejvid Kventin Copland, 11. maj 1990.
Odeljenje na Ličfildu
Da sam imao više vremena sa njim. Ako bi ona...
Dejvid je bio tvoj sin.
Prevario si me! - Ne, Džejn.
Pokušaj da razumeš.
Ovome sam posvetio svoj život i apsolutno sam siguran da sam u pravu.
Mogu da te izlečim, molim te. Preklinjem te.
Veruj u mene.
Verovali smo u tebe, Džozef. Kopile!
Lagao si nas. - Iskoristio si me.
Ne diraj je. - Hari, stani!
Hari, stani.
O Isuse!
Pusti me napolje! - Ovamo.
Krisi!
Hari!
Krisi!
Krisi, otvori!
Krisi, drži se!
Prokletstvo.
Krisi! Imam te.
Moj Bože, ne, ne! - Hari!
Krisi.
Džejn.
Imala je samo 5 godina.
Ako bi izašla u novinama, ne bi imala šanse za normalan život.
Promenila je ime, porodica ju je usvojila.
Prošlost je postala košmar, ostavljajući joj Ivi kao virus.
Ludilo se vratilo. I ona je zaboravila sve.
Ti si Ivi Dvajer. - Pitala sam se zašto me ne ostavi.
Istina je uvek bila tu ispred mene. Ovako sam rođena.
I ovako ću umreti. - Ne, ne.
Celog života sam osećala da postoji nešto loše u meni.
Dozvoli da ti pomognem. - Ne zaslužujem da živim.
Ne mogu, svi ti ljudi. - Ivi, pođi sa mnom, pomoćiću ti.
Ne mogu biti spašena!
Džejn...
Ja nisam Džejn.
Jesi li dobro?
Je li vruća? - Mislim da jeste.
Pacijent koga lečimo je Džejn Harper, rođena kao Ivi Dvajer.
Kao dete, ubačena je u kult i naterana da...
veruje da može reinkarnirati njihovog idola.
To je nanelo ogromnu štetu njenoj psihi.
Pacijent je u brojnim prilikama ispoljavao
pokušaj samoubistva i želju za smrću.
Džozef, ubićeš je!
Da, ali ću je oživeti.
Ubrizgaću 10cc adrenalina direktno u srce.
Nećeš se izvući sa ovim. - Naravno da se neću izvući sa ovim!
Jesi li lud? Dvoje mrtvih su u ovoj kući.
Umukni!
U tome imaš i ti ulogu.
Ti si razlog zašto će ona želeti da se vrati.
Džejn? - Čuješ li me? - Džejn!
Čuješ li moj glas? - Džozef?
Da, dušo, ja sam.
Želim da oslobodim Ivi još samo ovaj poslednji put.
Džozef, ostavi je na miru! - Umukni!
Uradiću fotografije bioelektrične aktivnosti
kako Ivi napušta tvoje telo zauvek.
Imamo naučni dokaz, i sve ćemo dokumentovati na filmu.
Džejn.
U redu. Idemo. - Džejn!
Džozef, da se nisi usudio!
Džejn!
Džejn. Daj joj injekciju, Džozef!
Umukni!
Džozef, daj joj adrenalin! - Zar nisi imalo znatiželjan?
Molim te, daj joj adrenalin!
Džozef, molim te! - Posmatraj svojim očima.
Džejn, reci nešto.
Džejn, nemoj da odeš!
Džejn. Džejn, pogledaj me, ja sam.
Džejn. - Žao mi je.
Džejn, otvori vrata.
Džejn!
Džejn, otvori vrata!
Džejn, otvara vrata!
Džejn, molim te! Pusti me unutra!
Tamo je vatra.
Kako su umrli, Brajan?
Sve je ovde. Ovde.
Nema tu ničega, svi snimci su uništeni.
Ubio si ih, zar ne?
Reci nam šta se zaista desilo.
Šta je to?
.:Prevod - intoxic:.